ГЕНЕРАЛЬНА ПРОКУРАТУРА УКРАЇНИ

Н А К А З
№ 161

20 квітня 2016 року                                                                                   місто Київ

Про організацію діяльності прокурорів з нагляду 
за додержанням законів при виконанні судових рішень 
у кримінальних справах, а також при застосуванні
інших заходів примусового характеру, пов’язаних
з обмеженням особистої свободи громадян

(Зі змінами, внесеними наказами 
Генеральної прокуратури України 
від 12.05.2016 № 178, від 17.10.2017 № 292)

Відповідно до статей 2, 9, 26 Закону України «Про прокуратуру», 
статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою забезпечення належного нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов’язаних з обмеженням особистої свободи громадян,

Н А К А З У Ю:

1.	Першому заступнику, заступникам Генерального прокурора, заступнику Генерального прокурора – Головному військовому прокурору, керівникам регіональних, місцевих, військових прокуратур, відповідних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України і регіональних прокуратур забезпечити належну організацію нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов’язаних з обмеженням особистої свободи громадян (далі – нагляд).
(До пункту внесено зміни відповідно до наказів Генеральної прокуратури України від 12.05.2016 № 178, від 17.10.2017 № 292)
2.	Основними завданнями діяльності на цьому напрямі визначити забезпечення нагляду за додержанням:

2.1.	Прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства і держави при виконанні покарань та інших заходів примусового характеру, пов’язаних з обмеженням особистої свободи, відповідно до законів України, міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.
2.2.	Законодавства щодо запобігання катуванням чи нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню із затриманими, взятими під варту та засудженими.
2.3.	Визначених законодавством вимог режиму, порядку та умов тримання затриманих осіб, а також осіб, до яких застосовано запобіжні заходи: 
-	тримання під вартою;
-	поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають їх небезпечну поведінку.
2.4.	Встановлених законодавством вимог режиму, порядку та умов тримання осіб, до яких застосовано інші заходи примусового характеру.
2.5.	Визначених законодавством вимог режиму, порядку та умов тримання, а також відбування покарань засудженими.
2.6.	Законодавства при виконанні покарань, не пов’язаних з позбавленням волі.
2.7.	Законодавства під час здійснення оперативно-розшукової діяльності оперативними підрозділами органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України 
(До пункту внесено зміни відповідно до наказів Генеральної прокуратури України від 12.05.2016 № 178, від 17.10.2017 № 292)
2.8.	Законодавства при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.
3.	Нагляд у межах компетенції здійснювати також структурним підрозділам Генеральної прокуратури України з питань нагляду у кримінальному провадженні, захисту прав і свобод дітей (ювенальної юстиції), Головній військовій прокуратурі, військовим прокуратурам регіонів, а також структурним підрозділам регіональних прокуратур з питань захисту прав і свобод дітей (ювенальної юстиції).
4.	З метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави на цьому напрямі Генеральній прокуратурі України, регіональним, місцевим та військовим прокуратурам забезпечувати:
4.1.	Нагляд за додержанням законів уповноваженими органами та суб’єктами під час прийняття ними рішень при виконанні кримінальних покарань у виді конфіскації майна або штрафу, а також спеціальної конфіскації як іншого заходу кримінально-правового характеру, крім випадків, коли особа не підлягає кримінальній відповідальності у зв’язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
(До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 17.10.2017 № 292)
4.2.	Нагляд за додержанням законів уповноваженими органами та суб’єктами при доставлянні, адміністративному затриманні та триманні осіб, складанні стосовно них протоколів про адміністративні правопорушення, застосуванні в адміністративному порядку інших заходів, пов’язаних з обмеженням особистої свободи громадян, та накладенні адміністративних стягнень у виді адміністративного арешту, виправних або громадських робіт, а також примусового повернення і видворення за межі України іноземців та осіб без громадянства.
4.3.	Співпрацю з представниками Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, органів державної влади, державних органів та установ, громадських і правозахисних організацій, засобів масової інформації, за необхідності, вжиття організаційних заходів, спрямованих на проведення спільних перевірок, а також висвітлення у встановленому порядку результатів проведеної роботи.
5.	Керівникам місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам у межах компетенції забезпечувати:
5.1.	Участь прокурорів:
-	у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законами України, у тому числі щодо правопорушень, вчинених на території об’єктів нагляду;
-	при вирішенні питань, пов’язаних з виконанням вироку, у тому числі умовно-достроковим звільненням від відбування покарання, заміною невідбутої частини покарання більш м’яким і звільненням від покарання за хворобою;
-	при розгляді питань про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру.
5.2.	Ефективне та своєчасне реагування на незаконні судові рішення відповідно до чинного законодавства.
5.3.	Здійснення нагляду за додержанням законів при виконанні кримінального покарання у виді штрафу як основного покарання в порядку, встановленому статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України.
5.4.	Подання до суду позовів (заяв) у визначених законом випадках.
5.5.	Реалізацію інших визначених законодавством повноважень.
6.	Нагляд за додержанням законів здійснювати з урахуванням підпорядкованості та адміністративно-територіального розташування об’єктів нагляду. 
(Пункт викладено у такій редакції відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 17.10.2017 № 292)

7.	Відповідним структурним підрозділам прокуратур вищого рівня сприяти прокуратурам нижчого рівня у забезпеченні організації нагляду, надавати їх працівникам необхідну практичну та методичну допомогу.
8.	Прокурорам забезпечувати нагляд шляхом проведення регулярних перевірок, які здійснювати самостійно або із залученням у встановленому порядку необхідних спеціалістів (комплексні перевірки), а також за зверненнями, іншими повідомленнями, у тому числі у засобах масової інформації, мережі Інтернет або які надійшли на телефони «гарячої лінії», щодо захисту прав в’язнів, за матеріалами органів державного нагляду (контролю) або з власної ініціативи за наявності даних про порушення закону.
9.	Під час проведення перевірок прокурорам усіх рівнів:
9.1.	Опитувати осіб, вимагати від посадових чи службових осіб надання пояснень щодо допущених порушень.
9.2.	Перевіряти законність наказів, розпоряджень, інших актів відповідних органів і установ та в разі невідповідності законодавству вимагати від посадових чи службових осіб їх скасування та усунення порушень закону, до яких вони призвели, а також скасовувати незаконні акти індивідуальної дії.
9.3.	Вживати заходів щодо усунення порушень закону, причин і умов, що їм сприяли, притягнення до відповідальності винних посадових чи службових осіб (у тому числі за письмовою вказівкою), оскаржувати їх рішення, дії чи бездіяльність.
9.4.	Здійснювати інші передбачені законодавством дії.
10.	Прокурорам усіх рівнів при здійсненні нагляду:
10.1.	Негайно звільняти особу, яка незаконно (за відсутності відповідного судового рішення, рішення адміністративного органу або іншого передбаченого законом документа чи після закінчення передбаченого законом або таким рішенням строку) перебуває у місці тримання затриманих, попереднього ув’язнення, обмеження чи позбавлення волі, установі для виконання заходів примусового характеру, інших місцях, до яких доставлено осіб з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення чи в яких особи примусово тримаються згідно із судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.
10.2.	У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення здійснювати передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.
10.3.	Оскаржувати постанови про накладення адміністративних стягнень, пов’язаних з обмеженням особистої свободи громадян, з підстав та у випадках, передбачених законодавством.

10.4.	У разі виявлення під час перевірок порушень закону у справах про адміністративні правопорушення, за якими судами першої інстанції не прийнято рішень, упродовж доби з моменту виявлення порушень інформувати про результати перевірок відповідні суди, у провадженні яких перебувають такі справи.
10.5.	Вносити документи реагування, надсилати запити і доручення органам державної влади, місцевого самоврядування та державним органам, на які їх повноваження не поширюються, винятково через прокуратури вищого рівня.
10.6.	У разі виявлення під час здійснення нагляду порушень, вжиття заходів щодо усунення яких належить до компетенції інших регіональних чи місцевих прокуратур, відповідну інформацію та/або матеріали чи їхні копії для проведення перевірки та забезпечення прокурорського реагування направляти  до цих прокуратур. Про результати проведеної роботи, за необхідності, інформувати прокуратуру, якою порушено відповідні питання, у визначені нею строки.
(Доповнено підпунктом відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 17.10.2017 № 292)
11.	За службової необхідності перевірки окремих об’єктів нагляду, а також участь у проведенні спільних перевірок місцевим прокуратурам здійснювати на підставі рішення керівника регіональної прокуратури.
12.	Прокурорам за результатами перевірок складати письмові довідки.
12.1.	Копії довідок про результати перевірок і документів прокурорського реагування місцевим прокуратурам надсилати до регіональних прокуратур упродовж п’яти робочих днів з дати їх складання (внесення).
(До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 17.10.2017 № 292)
12.2.	Копії довідок про результати перевірок і документів прокурорського реагування, складених (внесених) регіональними прокуратурами, прокурорам надсилати до Генеральної прокуратури України упродовж п’яти робочих днів з дати їх складання (внесення).
(До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 17.10.2017 № 292)
12.3.	Копії довідок про результати комплексних перевірок, а також перевірок з питань додержання законності при здійсненні оперативно-розшукової діяльності та внесених документів прокурорського реагування упродовж п’яти робочих днів з дати складання (внесення) місцевим прокуратурам надсилати до регіональних прокуратур, яким у такий самий строк копії цих документів, у тому числі складених (внесених) регіональними прокуратурами, направляти до Генеральної прокуратури України.
(До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 17.10.2017 № 292)

13.	Прокурорам не рідше одного разу на місяць здійснювати особистий прийом взятих під варту та засуджених осіб, перевіряти стан додержання законодавства щодо забезпечення їх права на листування та звернення, обліку інформації про злочини та події, законність дій службових осіб, накладення дисциплінарних стягнень.
14.	Прокурорам усіх рівнів, у тому числі безпосередньо керівникам місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, а також керівникам регіональних прокуратур здійснювати особистий прийом ув’язнених і засуджених.
15.	Керівникам місцевих та регіональних прокуратур негайно інформувати відповідних керівників прокуратур вищого рівня телефоном, електронним зв’язком та упродовж доби письмовим повідомленням про запровадження режиму особливих умов в установах виконання покарань, особливого режиму в місцях попереднього ув’язнення або про надзвичайні ситуації, зокрема:
-	акти протесту та оголошення голодувань в’язнями, навмисні самоушкодження, вчинення ними самогубств, тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень;
-	масові заворушення серед в’язнів;
-	втечу осіб, госпіталізованих у примусовому порядку, з психіатричних закладів під час застосування примусових заходів медичного характеру, з-під варти або з установ виконання покарань, самовільне залишення меж цих установ чи закладів;
-	заподіяння службовими особами установ попереднього ув’язнення та виконання покарань тілесних ушкоджень в’язням, застосування до них жорстокого поводження чи катування;
-	вчинення службовими особами злочинів та правопорушень, пов’язаних з корупцією;
-	нещасні випадки з тяжкими наслідками на виробничих об’єктах установ виконання покарань;
-	порушення прав ув’язнених чи засуджених під час проведення в установах Державної кримінально-виконавчої служби України спеціальних операцій та (або) застосування зброї, спеціальних засобів;
-	звільнення адміністрацією установи попереднього ув’язнення особи у зв’язку із закінченням строку її тримання під вартою;
-	випадки групових (більше 5 осіб) адміністративних затримань нелегальних мігрантів;
-	затримання осіб, які перебувають у розшуку, за вчинення дій, пов’язаних з тероризмом;
-	інші події, які набули суспільного резонансу, висвітлені в засобах масової інформації та мережі Інтернет.
16.	У разі виникнення надзвичайних ситуацій та виявлення кримінальних правопорушень на об’єктах нагляду під час проведення перевірок керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам і заступникам згідно з розподілом обов’язків у межах компетенції забезпечувати організацію огляду місця події та інші першочергові дії, у тому числі із залученням слідчих органів досудового розслідування.
17.	Основними критеріями ефективності діяльності прокурорів на цьому напрямі вважати забезпечення об’єктивного, своєчасного і повного вжиття заходів щодо усунення порушень Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, поновлення прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави, відшкодування завданої шкоди, притягнення винних до встановленої законом відповідальності.
18.	Визнати таким, що втратив чинність, наказ Генерального прокурора України від 12 квітня 2013 року № 7гн «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов’язаних з обмеженням особистої свободи громадян».
19.	Контроль за виконанням цього наказу покласти на першого заступника та заступників Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора – Головного військового прокурора, керівників регіональних, місцевих та військових прокуратур.
(До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 17.10.2017 № 292)

Виконувач обов’язків
Генерального прокурора України							    Ю. Севрук